www.HoundDawgs.org
CIA'S HOVEDKVARTER LANGLEY, VIRGINIA
Direktør, dette er agent Vivian Delay.
I de sidste ti år har CIA eftersøgt Wolfgang Braun.
Ulven.
Vi ved ikke, hvordan Ulven ser ud.
Vi ved, han er forhenværende tysk statsborger -
- der sælger atomart materiale til terrorister.
Vi har fået bekræftet, at en handel vil finde sted i Beograd i næste uge.
Ulvens faste mand, Albinoen, sælger en bombe til syriske købere.
BEOGRAD, SERBIEN
Vi har sendt et hold til at eliminere køberne, finde bomben og fange Albinoen.
- Hvad skal jeg gøre? - Dit mål er Ulven.
Han er sandsynligvis til stede. Find ham og eliminer ham.
- Javel, sir. - Lad dem tage Albinoen. Du tager Ulven.
Sir, hvis jeg må spørge?
Hvem er agenten?
Ethan Renner. Han ordner dem.
Køberne er elimineret.
Godt gået, Ethan.
Godt gået.
Det er stuepigen. Jeg har håndklæder.
Forkølelsen vil mig til livs.
Hvor er du?
Du efterlod et stort rod.
- Jeg overvejer at melde mig syg. - Du har ikke haft en sygedag i 32 år.
- Her er skanneren. - Tak, Yasmin.
Husk de små shampoobøtter.
Alle hold er i stilling.
Zoeys fødselsdag.
Undskyld mig.
Godt gået.
- Zoeys fødselsdag. Jeg skal lige ringe. - Mobiltelefoner er ikke sikre, Ethan.
- Det er min datter. - Der er en telefonboks udenfor.
Lad os se på skanneren.
BEARBEJDER
Jeg forsøger at ringe og jeg har ingen småpenge.
Må jeg låne lidt? Jeg betaler dig tilbage.
Satans.
Dette er meget værdifuldt. Jeg tager nogle af pengene.
Jeg kommer tilbage efter det.
Undskyld mig?
Har vi mødtes før?
Du husker mig vel?
Karachi.
Vi er afsløret. Vi skal rykke nu.
Ingen rykker ind før vi har set, hvad der er i kassen.
Jo, vi mødtes i Karachi i april, men dengang var du bartender.
Hvis jeg da husker rigtigt.
- Det er bekræftet. - Det er en beskidt bombe.
- Chef. - Afbryd.
Farvel, søde.
- Hej. - Hej, skat. Det er far.
- Du glemte det ikke, så du elsker mig vel. - Selvfølgelig gør jeg det, Zoey.
Bevis det med en fødselsdagssang.
Det kunne jeg godt, men jeg er på arbejde.
- Læg din besked efter klartonen. - Hvad ...
Godt ... I dag er det Zoeys fødselsdag.
- I dag ... - I stilling!
... er det ...
I dag er det Zoeys fødselsdag ...
Dæk Ethan!
Jeg rykker ind!
Nu er det nok.
Læg den.
Nu.
Skub den herhen.
- Du dræber mig vel ikke? - Kun hvis du tvinger mig.
Jeg jagter dig ikke længere.
Du har læst rapporten.
Det er glioblastoma.
Det er hjernekræft, som har spredt sig til lungerne.
Hvor lang tid har jeg?
Tre måneder. Muligvis fem.
Ingen jul i år.
Desværre. Få styr på dine anliggender.
tak, doktor.
Flot arbejde med at sikre bomben, Ethan.
Nu hvor du ikke længere kan bruges, må vi desværre afslutte vores samarbejde.
Vi har overført din pension til din konto. CIA takker dig for din tjeneste.
TEKSTER DIREKTE FRA BiO
Hvad ...
Far, der er en hvid mand i døren.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Hvad gør du i min lejlighed?
- Du kan ikke fransk? - Nej, jeg er amerikaner. Jeg bor her.
- Hvilken etage? - Jeg bor her.
Er du ejeren? Rart endelig at møde dig.
Hils på ejeren. Det er hans lejlighed.
Goddag.
Min kone Teresa og min søn Abatte. Min gravide datter, Sumia, er i køkkenet.
Min kusine og fætter, som er på besøg -
- indtil de skal bo hos min bror i Saint-Denis.
- Kender du Saint-Denis? - Nej.
- Hvad gør I i min lejlighed? - Vi havde intet hjem.
Vi søgte ly. Du er heldig, vi er her. Onde ånder optager tomme steder.
- Ja, men nu er jeg tilbage. - Godt, du er tilbage.
- Jeg hedder Jules. - Ethan.
- Hvor er mine ting? - Jeg begyndte også at male værelset.
Min kone vil have en munter farve. Kan du lide gul? Jeg maler gerne, Ethan.
Faktisk er der et problem, Jules.
Desværre kan du ikke gøre noget før den 13. april.
Der er lang tid til.
Vi har love, der beskytter besætterne om vinteren.
- Så smider jeg dem selv ud. - Nej. Nej.
Dum idé, for så bryder du loven og skal i fængsel.
- Ryger jeg i fængsel? - Absolut.
- Hvad skal jeg så? - Vent på foråret.
Ligesom fuglene, bierne, drengene og pigerne.
Sagde du lige det?
Ethan! Ethan!
Jeg skal snakke med din far.
Giv mig lige et øjeblik.
- Beklager, Ethan. - Lad os snakke under fire øjne.
Vi har ikke rørt dine ting.
Det siger jeg ikke, I har.
Det er på tide, vi lærer hinanden at kende -
- for dette er ikke hvilken som helst fyrs lejlighed.
Intet problem, Ethan. Vi pakker og smutter.
- Det er i orden, Sumia. - Hvad med den gravide?
- Det ved jeg ikke. Vi smutter. - Sid ned.
I skal ikke af sted nu, Jules.
Ikke før din datter har født.
- I følger mine regler. - Jeg er tilhænger af regler.
Regel nummer et: Ingen går herind.
- Naturligvis. Jeg opsætter et stort skilt. - Ja, gør det.
Regel nummer to: Gør, som jeg siger.
Naturligvis.
Regel nummer tre: Mal aldrig mit værelse.
Jeg sagde til min kone, at gul ikke er en farve for mænd.
Nej, gul er ikke en mandefarve.
- Du har også en datter? - Ja.
Ligesom Sumia.
Ikke mere gul.
Hvem er den smukkeste i verden?
Hvor sødt.
- Hej, Christine. - Hej.
Hej.
- Det er Christine. - Hej, Tina. Jeg er i byen.
Jeg er i møde, så jeg kan ikke snakke.
Jeg vil ikke snakke. Jeg vil se dig.
Jeg har rimelig travlt.
- Medmindre det haster. - Jeg har noget juridisk, du skal se på.
Hvorfor?
- Skal du giftes? - Nej. Skal du?
- Nej, ikke i dag. - Så mødes vi udenfor.
Vi ses.
- Hvorfor er vi her? - Jeg ville se dig.
Vil du også se vores datter?
Ja. Jeg lavede en skoleopsparing.
- Hvorfor den pludselige interesse? - Den er ikke pludselig, Tina.
Jeg efterlod en besked på hendes fødselsdag.
Ja, og nu går der endnu et år før du lader høre fra dig.
- Jeg er døende, Tina. - Tror du, det er let for mig?
Jeg er syg.
Jeg er døende.
Beklager ventetiden, men dit testamente skal underskrives på fransk og engelsk.
Zoey skal ikke vide det. I hvert fald ikke nu.
Kom.
Pænt sted.
Det ser bedre ud end før.
Se ikke for grundigt. Det er faldefærdigt.
Jeg ved, jeg har gjort jer uret.
Jeg vil se hende, før jeg tager af sted.
Lov mig en ting.
Du får lov på en betingelse.
Er du virkelig færdig med at arbejde for dem?
- Ja. - Lov mig det.
Ja. Jeg er gået glip af meget.
Jeg skulle have gjort det for længe siden.
- Jeg har planlagt hele dagen. - Nej. Hun har sine egne planer.
Du har noget at lære. Hej, søde.
Hej, Zoey.
Hvordan går det?
- Godt. Dig? - Godt, tak.
Godt.
- Græd ikke. Jeg klarer mig. - Jeg er hjemme kl. 20:30.
- Hvad skal vi? - Hvad med om jeg laver mad?
Aftale.
Skal jeg kalde dig far eller Ethan?
Jeg foretrækker far.
- Yndlingssteded efter skole? - Sådan et vidste jeg ikke, jeg havde.
- Flyvende stole. Husker du? - Vi behøver ikke gøre dette, Ethan.
Du vil tale og lære mig at kende.
- Derfor flyttede jeg tilbage. - Jeg er ikke vred på dig.
Du behøver ikke forklare det.
- Zoey, lad os tage på café. - Hugh, du skal møde Ethan.
- Hvem? - Zoeys far.
Rart at møde dig, Ethan ... Hr. Renner.
Jeg bliver bare lidt nervøs, når jeg ser amerikanske cowboys.
Udmærket.
- Han er ældre end dig. - Ja. Er der noget galt i det?
- Da jeg voksede op ... - Hugh er ikke som dig.
Jeg ved, jeg ødelægger det.
Jeg tænkte, du ville cykle hjem på den.
- Er den til mig? - Ja.
- Den er lilla. - Din yndlingsfarve.
Da jeg var ni år. Jeg tager metroen med mine venner.
Ses vi til aftensmad?
Zoey, ses vi til aftensmad?
Er de friske? De skal bare dampkoges, ikke?
Glem ikke at væde den i mælk.
- Mælk? - Hvis du vil stege den.
Så langt er jeg ikke nået.
Jeg kan lide mænd, der ikke lyver om deres færdigheder.
- Så taler du med den rigtige. - Ja.
Det tror jeg.
Jeg væder tun i mælk og takket være dig, steger jeg den for min datter.
Så i dag er Zoeys heldige dag?
- Hvad var dit navn? - Bare kald mig Vivi.
Rart at møde dig, Vivi, men jeg er ikke interesseret.
Måske kunne vi snakke?
Min kone gav mig det.
Lad os køre en tur.
Godt, men min cykel skal med.
Cyklen skal med.
- Hvem arbejder du for, Vivi? - CIA's direktør.
Jeg kender ikke til toppen.
Serbien var min mission. Jeg ledte efter Ulven.
Vi tror, han var på hotellet, og jeg tror, du så ham.
Jeg vil vædde med, at når du ser ham, vil du genkende ham.
- Du skal arbejde for mig. - Jeg har andre planer.
Fortjener Zoey ikke at have sin far i mere end et par måneder?
Det var tæt på.
I bytte for din tjeneste, kan jeg tilbyde eksperimentel medicin.
Interesseret? Dette kan forlænge dit liv.
Hvor er resultaterne?
Hvorfor har ingen nævnt dette?
- Fordi du ikke var omkostningerne værd. - Du får mig til at føles så speciel.
- Det var du ikke, men nu er du. - Hvorfor?
Fordi du er syg, og døende mænd har intet at tabe.
Jeg har adgang til meget, men kun du kan give mig adgang til Ulven.
Du skal finde ham og dræbe ham.
Så jeg køber mit liv ved at dræbe for dig?
Siden hvornår er du blevet moralsk?
Jeg vil bare sikre mig, at vi snakker om det samme. At nakke folk.
Derinde er en mand, der arbejder for Ulvens revisor.
Du starter med det samme.
Jeg har en fisk, der skal steges ...
Jeg kan få dig hjem i tide til aftensmaden.
Spørgsmålet er ...
... dræb eller dø?
- Offentligt sted. - Og det betyder ...?
At en lyddæmper ville være god at have.
- Hvor mange mænd? - En.
- Nak dem. - Det er jo meningen, ikke?
Han går med hver gang.
Luk mig ind.
Håndgranat!
Han snød os med en dørstopper.
Ret godt klaret.
Du sagde, der var en mand. Ikke fem.
Jeg bad dog om den unge mand med overskægget i live.
Hvad ligner han da?
- Midaldrende. - Sig, hvor gammel du er.
Tag dig sammen. Jeg forsøger at redde dit liv.
- Sig, hvor gammel du er. - Jeg er 32 år.
- Midaldrende. - For satan da ...
- Dette er en ung mand med overskæg. - Nej, det er fipskæg.
Overskæg og skægstubbe.
Det er fipskæg. Dette er overskæg. Det der er fipskæg.
Det er en skygge.
- Det er et fipskæg. - Fra dit århundrede?
- Det er et overskæg. - Hvad så med resten?
- Hvem er de andre? - Det ved jeg ikke.
- Generer det dig ikke? - Nej.
Jeg vil gerne vide, hvem jeg dræber.
Derfor nåede du aldrig toppen.
Fipskæg, det er din tur.
- Hvornår er revisoren tilbage? - Jeg sværger, jeg ikke ved det.
- Dræb ham. - Jeg kan få ham til at snakke.
Han vidste det ikke.
Har du overhovedet en grænse, der ikke kan overskrides?
Jeg kræver en lønforhøjelse. Min datter skal have mere end min ynkelige pension.
Du får 25, men loftet er på seks drab.
Jeg er allerede halvvejs.
Vi er alle blevet bedt om at stramme op.
Misforstå mig ikke, men du er ikke min type.
Jeg er alles type.
- Er du sikker på, det virker? - Nej.
Hvis ikke du prøver, er du død om to måneder.
50.000. Ikke 25.000.
Jeg skal også have for de tre deroppe.
Jeg skal også have en livsforsikring på en million dollars.
- Valget er dit. - Aftale.
Jeg kan lide det.
Gør det.
Træk vejret, Ethan.
Det går hurtigt.
På den ene eller anden måde, hjælper jeg dig.
Glem ikke at væde fisken.
Du lovede mig min cykel.
Zoey!
- Zoey, er alt i orden? - Nej!
Se det lige. Det er forfærdeligt.
Dit hår?
Nej. Ja, mit hår!
- Jeg ligner et uhyre. - Det ser fedt ud.
Synes du, dette kan gå til skoleballet?
Du kan lige så godt tage det med.
- Er det en spøg? - Nej.
Tror du, dette er tiden til en spøg?
- Måske kan vi ordne det. - Tror du, du kan ordne det?
Nej, du kan vaske det.
Sov med det og i morgen er det måske normalt igen, ikke?
- Tror du det? - Ja.
Tilbyd ikke at lave mad, hvis du er tre timer forsinket.
Undskyld, Tina, men jeg ...
Spar mig. Utroligt, jeg regnede med dig.
Jeg ville bede dig passe Zoey, mens jeg er i London.
Tag af sted. Jeg kan klare det.
Du kan ikke engang klare aftensmaden ...
Jeg afværgede lige en katastrofe. Hendes hår.
Jeg skal med flyet i morgen tidlig. Jeg bestiller en barnepige.
Jeg kom for sent, fordi jeg fandt en læge, der kan hjælpe mig.
- Hvad? - Der er en specialist her i Paris.
Hun har eksperimentel medicin, hun vil afprøve på mig.
Eksperimentel? Hvad betyder det?
At jeg måske kan tilbringe mere tid med jer.
Du burde have ringet, for jeg ville næsten dræbe dig.
Kan vi stoppe med skænderiet?
Måske undgå at tale om mord?
Jeg kunne stege den her tunfisk.
Tunfisk? Med al den kviksølv?
Aldrig i livet.
Du ordner døren, ikke?
- Jo. Det var en misforståelse. - Du har været her i et døgn.
Jeg håber, sofaen er behagelig.
Bedre end i Karachi.
Har du brug for noget til søvnen?
Ja, lige nu.
Dit skarn.
- Jeg vidste, du ville ringe. - Hvad gav du mig?
- Kommer du ikke forbi? - Nej, jeg er svimmel.
Jeg er svimmel.
- Læs instruktionerne. - Jeg hallucinerer.
- Drik noget vodka.
Vodka tager det værste.
Er alt i orden?
Ja.
Jeg kunne ikke finde vodkaen.
Ring når som helst. Der er kun en times tidsforskel.
- Du kan også ringe til mig. - Jeg elsker dig.
- Jeg er snart tilbage. Far har en liste. - En ret stor liste.
- Vaskepulver til ... - Vi ses!
Zoey, der er morgenmad.
Se herop. Bare en gang.
Sådan. Zoey!
- Hvad? - Det er ...
Hvad? Hvad så, Ethan?
Så rødt.
Vivi? Tager du den ikke?
- Det er bare min chef. - Hvorfor ringer hun om natten?
Vi snakker meget, fordi vi har internationalt salg.
Det er altid dag et sted.
- Nu har vi tre dage at fordrive. - Hvad laver du?
Det kaldes en ringetone. Du får min.
Måske kan vi snakke mere end en gang årligt.
Velkommen til dette århundrede.
Zoey. Zoey.
Vil du ikke cykle i skole?
- Tror du, Hugh kan lide farven? - Ja.
- Tror du? - Hvis han kan lide dig, ja.
- Kan du ikke lide den? - Nej.
Den er ... Zoey, jeg kan godt lide den.
Fedt.
Du er vist ikke tilhænger af de to døgn mellem hvert mord.
- Du har kun tre dage tilbage. - Jeg stiger ikke ind i bilen, Vivi.
Ikke før en anden kan undersøge det, du gav mig.
- Det er lovligt. - Nej, det er ej.
Ifølge vejledningen, hvis du har læst den -
- skal jeg holde lav puls. Ellers hallucinerer jeg.
- Så hold pulsen nede. - Det er svært med det her arbejde.
Stig ind i bilen.
Du skal finde den italienske revisor, der ordner regnskabet for Albinoen.
Hvordan skal jeg finde ham?
Med denne mands hjælp. Mitat Yilmaz.
Han ejer limousinefirmaet, der kører for Albinoen.
Lær ham at kende og han fører dig til revisoren.
Udmærket.
Ethan, drop cyklen og køb et jakkesæt.
Hvorfor?
Har du mistet hesten?
Han kommer fra "Brokeback Mountain".
- Du ved godt, vi har luksusbiler? - Ja.
- Hvorfra hørte du om os? - En albino nævnte jer.
Nævnte han også vores diskrete luksus?
Jeg skulle ikke tale med de underordnede, men med chefen.
Vi er vicedirektører for salg.
Han er skør.
I er et par narhoveder.
- Hvad sagde han? - Narhoveder, tror jeg.
Hør her, røvhul.
Din lille lort. Du er ubetydelig.
- Du møder aldrig chefen. - Jeg beklager.
Jeg har haft nogle underlige nætter.
Jetlag. Vi kom skævt ind på hinanden.
Kan vi starte forfra?
lad os begynde forfra.
Jeg begynder sgu at tro, man kan se Eiffeltårnet overalt i byen.
Du er en ubehøvlet mand, sådan at sidde bag mit skrivebord.
- Endda uden invitation, hr. ...? - Hvilken gavn gør navne nu?
- Jeg vil ikke dræbe en fremmed. - Hvorfor vil du dræbe mig, Mitat?
- Du sidder i min stol. - Jeg ventede på dig.
Sendte Albinoen dig? Jeg vil altid være loyal.
- Er det dine døtre? - Se ikke på dem!
Sid ned. Jeg har også en smuk teenagedatter.
Har dine døtre nogensinde låst sig selv inde på deres værelser?
Klippet håret. Farvet det rødt?
- Brugt parykker og sådan noget? - Nej. Aldrig.
Jeg er i knibe.
- Albinoen sendte dig ikke? - Nej.
Hvem er du så?
Ethan. Kom.
Jeg skal snakke med manden på badeværelset og jeg vil ikke forstyrres.
Javel. Regel nummer to: Gør, som du siger.
- Nemlig. Regel nummer to. - Er han en slem mand?
- Noget i den stil. - Og du er en god mand?
Er du professionel? Hvorfor har jeg ikke set dig før?
Jeg har været væk i fem år.
Hvad var så vigtigt, at du forlod din datter så længe?
Jeg var aldrig god til at balancere mellem arbejdet og familien.
Når jeg tager hjem, forsvinder mordene og det hele.
Jeg traf det forkerte valg.
Hver dag kører jeg mine døtre i skole, og jeg spiser med familien. Det er vigtigt.
Godt for dig, Mitat.
Hvornår ankommer revisoren i Paris?
Mind mig om, hvem han er.
Det er fru Dryscal. Jeg vil gerne snakke med Zoeys far.
Det er mig. Er alt i orden?
Zoey har det godt, men vi skal snakke om hendes opførsel.
- Jeg kommer straks. - Skynd dig.
Vi skal i skole.
Som jeg sagde til Zoey, så har studier vist -
- at aggression øges af voldsomme billeder i popkulturen.
Zoeys mor opdragede hende som pacifist.
At slå en klassekammeret i ansigtet er ikke et fredeligt svar.
Med åben hånd eller knyttet næve?
Hvorfor er det vigtigt?
Det er min erfaring, at vrede, frustrationer og fornærmelser -
- resulterer i forskellige reaktioner.
Hr. Renner, det er vigtigt, at De gør deres Deres klart -
- at uanset hvad, er vold ikke ikke en acceptabel reaktion.
Jeg skal forsøge.
- Det var pinligt, Ethan. - Lad mig se din hånd.
- Hvad? - Lad mig se din hånd.
Av, min tommelfinger.
Hvis du skal slå nogen med knyttet næve, så knug ikke tommelfingeren.
Efter fem år er dette, hvad du fortæller mig?
Åh, nej.
- Er du muslim? - Nej, det er min chefs bil.
- Så Vivi er muslim? - Nej.
- Jeg har min egen musik. Det sutter røv. - Det ved jeg.
Dem kan jeg lide. Hvem er de?
Er du ligeglad med, at jeg sloges?
- Hør dog efter og prøv at forstå. - Fortæl mig om det.
Jeg har en ny ven fra Pakistan.
Der en brite, der kalder hende "Paki".
I dag lagde hun bacon i skabet, så jeg slog hende.
Det gør hun ikke igen.
Øjeblik. Reservedækket ligger vist løst.
Hallo!
Jeg snakker med min datter.
Undskyld, skat. Hvor kom vi til?
- Du slog pigen, ikke? - Jeg har det skidt med det.
Det skal du ikke, for nogle gange er det den eneste udvej.
- Så du er ikke vred? - Jeg er stolt af, du forsvarede hende.
Jeg tager metroen.
- Ethan? - Ja?
Tag noget til hosten. Den er irriterende.
Jøsses.
Lad os få gang i hukommelsen.
Det er min datter.
- Zoey? - Beklager det fra før.
Det er i orden. Jeg beklager også.
Yndlingsstedet?
Jeg afslutter mit møde og så ses vi kl. 15:30.
Hun vil være sammen med mig. Hvad siger du så?
Sådan en tøs er det rene cirkus. Sæt grænsen. Vær ikke så blid.
Du har ret, Mitat.
Jeg har været alt for blid.
Hvor er Albinoens revisor?
- Klokken er 15:40. Hvor er du? - Jeg er på cyklen, skat.
- Glem det. Jeg smutter. - Jeg er der næsten.
- Giv mig fem minutter. - Fem minutter. Jeg har lektier for.
Børn.
Beklager, jeg flippede.
Det er Hugh, skoleballet og så dig.
Det er nyt for os begge.
Yndlingsstedet efter de flyvende stole?
- Jeg husker det. - Godt.
Åh, den cykel ...
Hvad så, Ethan?
Influenza. Den er svær at komme af med.
Hvad hvis det er værre?
Det er det ikke.
Mindes du, dengang vi drak varm kakao i sommerhuset?
- Lidt. - Det føles som hjemme.
- Mere end Pittsburgh? - Ja.
Jeg har vores hjemmevideoer i en kasse.
Vi kan lave mad og se dem i aften.
- Det ville være sjovt. - Godt.
Jeg glemte, jeg skal hen til Carina i aften.
- Hvem? - Min fysikpartner.
Vi laver et projekt sammen. Jeg overnatter der.
- På en hverdag? - Ja. Jeg beklager, Ethan.
Det er i orden.
Skal jeg ikke ringe til hendes forældre?
Jo, hvis du kan russisk.
- Ring til mor. Hun siger god for det. - Det behøver jeg ikke.
- Kan vi se dem i morgen? - Ja.
Vi ses.
Det er Christine. Læg venligst en besked.
Tina, det er mig.
Zoey og jeg fløj i flyvende stole og vi fik varm kakao. Hendes idé.
Tak for dette, Tina. Du er en god mor.
Det glæder mig, det går godt, men hvem er denne veninde?
Jeg har aldrig hørt om hende eller hendes russiske forældre. Ring tilbage.
MØD MIG HOS TATOVØREN
Satans også.
Er det din bil?
- Undskyld mig. Er det din bil? - Nej.
Du kender reglen. Involver aldrig familien.
Det er ikke et forretningsmøde, Mitat.
Det er en snak mellem fædre.
- Vi spiser. - Mitat?
- Kender du ham? - Vi er kollegaer.
- Ham har jeg aldrig set. - Han er amerikaner.
- Kom med ind. - Tak for øjet.
- Rashel og Sarah. - Jeg har et problem med min datter.
Du var væk i fem år.
Vi kan ikke hjælpe.
Dine døtre kan måske fortælle, hvor 16-årige fester på en hverdag?
Hvad betyder det her?
- De går ikke til fester. - Hvad betyder det her?
- Soiréhuset. - Hvor ved I det fra?
- Glem det. - Min datter ...
Du kommer ikke ind. Hører du?
- Zoey, vil du danse? - Ja.
Zoey!
Stop.
Her er lukket.
Vend om.
Stop.
Her er lukket.
Ethan!
- Ethan! - Hvad laver du?
Kom, Zoey.
Jeg har dig.
Hvad laver du her?
Spørgsmålet er, hvad du havde gang i?
De lukker mig aldrig ind igen.
Hvorfor ville du tage tilbage dertil?
- Fordi jeg vil være hos min venner. - Dine venner?
Husker du, hvad der skete?
På toilettet?
Zoey, husker du, hvad der skete på toilettet?
Vi klarede hurtigt øvelserne.
- Nej, I gjorde ej. - Jo.
Så vi valgte at tage i byen med vennerne.
- Jeg skal med metroen. - Du skal ikke med metroen.
Du skal ikke i skole i den mundering.
Vi tager hjem og får os en snak.
- Hvordan kommer jeg hjem? - Du cykler.
Næppe, Ethan.
- Op på cyklen. Jeg følger efter. - Nej, du gør ej.
Ti stille og stig på.
Jeg troede, du ville snakke, Ethan.
Stig op på cyklen. Nu!
Jeg kan ikke cykle.
Hvem kan dog ikke cykle?
En, der ikke havde en far til at lære det.
Det er det fladeste stykke.
- Skulle du købe den største cykel? - Den er ikke stor. Det er en damecykel.
Du valgte den på grund af buen?
Nej.
Kan vi ikke være lidt alene?
Her er ikke så mange.
Den er lilla.
- Den er lilla, ja. - Stig på.
Vi gjorde det. Vi er halvvejs.
Giv dig god tid.
Har du styr på den?
- Godt. - Rolig, tak.
Jeg har dig. Træd i pedalerne.
Den er så høj. Du må ikke slippe.
Hvorfor forlod du os, Ethan?
Hvorfor forlod du mig og mor?
Jeg rejste meget. Din mor og jeg ...
Der er ikke noget let ...
Der er ikke noget godt svar.
- Fik du en anden familie? - Nej, skat. Kom.
- Har du en anden familie? - Nej.
Har du en perfekt datter et sted?
Ville du ikke have mig?
- Elsker du mig ikke? - Det er ikke det.
Hvorfor var du så længe om at komme hjem?
Jo længere, jeg var væk, des sværere var det at komme tilbage.
Kom her.
Det har intet med dig at gøre.
- Ville du elske mig, hvis jeg var slem? - Ja.
Helt sikkert.
Jeg lyver hele tiden om alt.
Selv når jeg ikke behøver det.
Nogle gange er det lettere end at fortælle sandheden.
Den pige, jeg slog, drillede ikke min ven. Hun lagde an på Hugh.
Han foretrækker dog fodbold.
Hvor er de smukke. Tak! Jeg er straks tilbage.
Ethan, sig ikke noget underligt.
- Er du rød, Hugh? - Hvad?
- Er du rød? - Nej. Langt fra.
Jeg er angriber.
Jeg scorede to mål i sidste kamp.
- Kan du lide at score? - Ja, bestemt.
Nej! Jo, altså på banen.
- Kun på banen. - Fodbold.
Jeg er fra Pittsburgh, hvor vi spiller rigtig fodbold.
- Amerikansk fodbold. - Nej.
Rigtig fodbold.
Fint.
- Flot cykel. - Kan du lide den?
Så er du den eneste.
Jeg kommer ikke sent hjem, Ethan.
- Hvor skal I hen? - I skole.
- Jeg skal i samme retning. - Nej, du skal ej.
Jo. Jeg skal på marked.
Vi ses senere, hr. Zoey.
- Det vil jeg ikke kaldes. - Kan du ikke lide Hugh?
Jeg arbejder med salg. Jeg tjener på at læse folk.
Mange af mine venners fædre er sælgere, og ingen af dem klæder sig som dig.
Hvad mener du?
De går i jakkesæt.
Hallo! Jeg elsker jer!
- Hjalp jeg dig ikke nok? - Du kender rutinen.
Revisoren er væk. Sig, hvor han er.
- Du fik ham i går. - Det ved jeg.
Jeg troede, du var professionel.
Jeg er pludselig enlig far. Det er kompliceret.
Din datter er ustyrlig og det påvirker din dømmekraft.
Det påvirker min dømmekraft, for du skulle have været død for længst.
Min kone arbejder sent. Jeg skal hente pigerne kl. 16:30.
Jeg skal gøre mit bedste.
Jeg kan ikke komme forbi.
Fint, røvhul.
Mor!
Ethan! Ethan!
Mappen indeholder koderne til Albinoens bankkonti, ikke?
Jo.
Der er sprængstof i den!
Jeg har koderne til mappen. Giv mig koderne til udløseren.
Derefter dræber du mig bare.
Nej, men jeg torturerer dig, hvis jeg når at tælle til tre.
En ... to ...
Nej ...
- Zoey? - Jeg tænkte over i aften.
Jeg kommer hjem til aftensmaden. Det lover jeg.
- Kan jeg ringe tilbage? - Jeg vil lave mad for Hugh.
Kun jer to?
- Romantisk middag? - Noget i den stil.
Jeg vil lave spaghettisauce, men jeg ved ikke hvordan.
Jeg har brug for din hjælp.
Øjeblik, skat.
Guido, er du ægte italiener?
- Hvad? - Blev du født i Italien?
- Ja. Sicilien. - Har du en opskrift på sauce?
- Sauce? - Ja, sauce.
Er det kodesprog?
- Nej. Du er ægte italiener, ikke? - Jo.
Så du må da vide noget om spaghettisauce?
Spaghettisauce! Rød eller hvid?
- Rød eller hvid? - Rød. Vegetarisk. Ikke for stærk.
- Vegetarisk. Ikke for stærk. - Jeg ved, hvad jeg skal sige.
Skat, jeg sidder i møde med en ægte italiener.
Hans mor har en god opskrift, du må få. Han hedder Guido.
Hils på min datter.
- Hej. Jeg er Guido. - Hej. Det tager kun et øjeblik.
Nej. Brug al den tid, du vil.
Nej.
Det er min mors yndlingssauce.
Du skal bruge tomater, kapers og hvidløg.
Hun bruger altid tomater fra sin have.
Har hun sådan en? Sejt.
Ja. Hun arbejdede hele livet, så jeg kunne gå i skole.
Nu er der kun mig til at tage sig af hende.
Hvad ellers, Guido?
Opvarm olivenolien, knus hvidløget og skræl tomaterne.
Efter højst ti minutter tilføjer du kapers og persille.
Min mors hemmelighed er en kop rødvin og en teskefuld sukker.
Guido er en rigtig mors dreng.
Det er sødt, han elsker sin mor. Tak, Ethan.
Kom ikke hjem for tidligt.
Nej, vent! Ring hende op igen.
Hun skal have mors opskrift på cannoli.
Kan du klokken?
Hvor er et?
Hvor er tre? Det er to timer.
Slip ham fri om to timer.
Guido, sig, hvor du tager hen, når knægten slipper dig fri.
Jeg skal hjem og bo hos mor.
Du er sent på den.
Vi er ved at øve.
Det kan jeg se.
Opgaven er fuldført.
- Du er ikke til megen morskab. - Ikke rigtig.
Sid ned. Eller har du glemt, hvorfor du kom?
- Champagne? - Nej.
Du er bare en amerikansk tøs, der hygger sig i Paris?
Hvem elsker ikke Paris? Nu da Albinoen er gået bankerot -
- kommer han rendende tilbage til Paris og fører os direkte til Ulven.
Hvornår?
Meget snart.
Du kan ikke gå klædt sådan.
Er du størrelse 42?
- Ja. - Godt. Tag det af.
- Hvad sker der? - Baby.
Du lod ham slippe, ikke? Du gjorde ham ikke fortræd?
Behold det.
Det er ikke din første gang.
- Det er det faktisk. - Hvad med din datter?
Jeg var ikke til stede.
Jeg arbejdede i Afrika.
Gjorde du noget godt?
Det husker jeg ikke.
Barnet kommer!
Det er en pige.
Før barnet forlader huset for første gang.
Det er en tradition at give sin velsignelse.
- Går I? - Ja, vi holder vores ord.
Jamen jeg ...
Jeg har købt kinesisk mad og har 100 lykkekager.
Alt er som det skal være.
I behøver ikke gå med det samme efter fødslen.
- Der er plads nok. - Der er for meget plads.
Min kone vil have en mindre lejlighed.
Kun os og børnene. Vi er glade, så længe vi er sammen.
Sumia vil navngive det Ethan.
Det er et drengenavn.
Det er navnet på en stor mand, der hjalp os og gav os håb.
Hun har valgt med omhu. Navnet er perfekt.
- Hvordan gik det? - Hugh vil til bal med mig.
Så middagen var en succes?
Du ser pæn ud.
- Har du det på for min skyld? - Nej.
- Kommer du til forfesten i morgen? - Ja, hvis du spørger.
Det er på Hughs fars tag.
Hugh kommer fra en meget kulturel familie.
Glem ikke, du har Steelers-blod i årerne.
De sendte ham på skole da han var otte, så han skulle lære at danse.
- Og hvad så? - Så er han nok god til at danse.
- Og hvad så? - Jeg kan ikke danse sådan, Ethan.
- Nej, jeg danser ikke. - Stil dig på mine fødder.
- Jeg er for stor til det her. - Nej. Stil dig på mine fødder.
Jeg lærer dig at danse til din mors yndlingssang.
Og tilbage.
- Let, ikke? - Ikke så slemt.
Vil du bære jakkesættet i morgen for mig?
Selvfølgelig.
Mor.
Hej, skat.
Du har ikke hostet, siden jeg kom tilbage.
Hvordan har du det?
Da jeg sendte Zoey i skole i første klasse -
- havde hun den tøjkanin.
Lammet Lammy.
Præcis.
Jeg kan huske den dag, hvor hun aldrig mere tog den med i skole.
Hvor hun blev for stor.
Sådan føler jeg det nu.
Som om du har mistet noget.
- Har du fortalt hende det? - Nej.
- Det er du nødt til. - Det ved jeg.
- Fortæl hende, du elsker hende. - Det ved hun.
Hun skal høre dig sige det.
Selvfølgelig elsker jeg hende ... På samme måde, som jeg elsker dig.
Godmorgen.
- Du er ikke på sofaen. - Nej, det er jeg ikke.
- Godmorgen, forældre. - Godmorgen, skat.
Hvilken pragtfuld idé.
Giv mig den appelsinjuice.
Sæt bare bakken her. Så ses vi i køkkenet.
Jeg pressede alle appelsinerne selv.
Nu, tak.
Du opfører dig underligt, mor.
Intet, søde, klæd du dig bare på. Så kører jeg dig i skole.
Hvorfor må hun ikke se os?
Hvad så, når du er væk?
- Ja? - Albinoen bor på Grand Hotel.
Jeg skal ingen steder.
- Du så mig. - Jeg er ikke blind.
Gør ikke noget dumt, Mitat. Dine døtre venter dig i aften.
Ligeså gør din smukke kone.
Hvem snakkede du med?
Accelerer!
Kom nu!
Hurtigere!
Mistede vi ham?
Han giver aldrig op.
Hvorfor dræber du mig ikke bare?
Fordi du er faderen, der ved bedst.
Pas på!
Det er i orden.
Jeg så ham sådan før. Han er syg.
Hvad laver du?
Dræb ham nu bare!
Jeg har ventet på dette, søde.
Dræb ham!
Velkommen tilbage.
Du lod Ulven slippe væk igen.
- Hvor er jeg? - Et sikkert sted.
Jeg fik dine prøveresultater tilbage.
Jeg var ret nysgerrig.
Det viser sig, behandlingen virker.
Det er min kone.
- Hallo. - Hej. Hvor er du?
Jeg er på vej ud fra doktorens kontor.
Skynd dig hjem, vi kommer for sent til festen.
Jeg vil ikke dræbe for dig resten af mit liv, Vivi.
Du er der næsten, Ethan.
Dræb Ulven.
Jeg skal bruge et nyt jakkesæt.
Du hørte ham.
Planerne er ændret. Vi rejser i aften.
Før mig til min partners hus. Han hjælper mig ud af Paris.
- Mor, ødelæg ikke min aften. - Prøv dem nu bare.
- Nej.
Bare smil og mor dig.
Hvorfor? Jeg hader de her sko.
- Du ser skøn ud, skat. - Nej, jeg gør ej.
- Du ser smuk ud. - Gør jeg?
Ja.
Hr. og fru Renner, dette er mine forældre.
- Rart at møde jer igen. - Tak for invitationen.
- Det er Ethan. Zoeys far. - Hej. Dette er min partner.
Rart at møde dig.
Og dig.
Hej.
Enchanté.
- Skal jeg tage den? - Ja.
- Er det ikke fedt? - Jo.
Zoey, gør mig en tjeneste.
Brug din dømmekraft fornuftigt med Hugh.
Du arbejder igen.
Ja. Der er et problem her.
Er det derfor, du kom tilbage?
Nej. Jeg kom for at se dig og Zoey.
Det hele var løgn. Du lovede at holde arbejdet på afstand fra os.
- Du er sikkert ikke syg. - Jeg lyver ikke.
Lige nu har jeg ikke tid til at forklare.
Køberne er her om ti minutter.
- Er du okay? - Nej.
Okay. Så er festen slut.
- Du udnyttede os. - Det ville jeg aldrig gøre.
Sørg for at vejene er spærret.
Se i det mindste på mig.
Dræb ham.
Det er bare sort uheld.
Du er syg, Ethan.
- Det er utroligt. - Ja, det er vildt.
- Jeg får kvalme. - Kom med.
- Du må ikke gå. - Bliv her.
- Zoey! - Ned!
Hører du mig derinde? Jeg sender dig ned.
Han er død.
- Gør det ikke. - Ville ikke gøre mig noget at dræbe dig.
- Jeg ville hjælpe. - Så det er sådan, det ser ud for dig.
Det tænkte jeg nok.
- Gør det færdigt. - Hvad?
Du gør, hvad giver dig besked på.
Gør det færdigt.
Ethan.
Jøsses.
Er du virkelig færdig med at arbejde?
En morder er en morder, han vil aldrig ændre sig.
Dræb ham.
Gør det.
Du har intet valg.
Min kone vil have, jeg stopper.
- Må jeg snakke med hende? - Nej, hun kaster sten på stranden.
- Hvad? - Vi holder pause fra hinanden.
I det mindste er det ikke efter mig.
Er alt i orden?
Ja. Der har været gode og dårlige dage.
Vi har begge sagt ting.
Der har været tårer, men det har været det hele værd.
Hej. Det er bare gaver fra mig og en pakke, der blev efterladt ved huset.
Jeg kan høre bilen. Skal du tilbage?
Jeg elsker dig, Tina.
Bare ikke nok til at stoppe...
Jeg tror, du tager fejl. Men jeg forstår.
Hvis jeg kunne sige et ord, der ville ændre din mening, måtte jeg så få chancen?
Det er ikke en leg.
Vi behøver ikke at være i samme rum, eller sove sammen.
Det får du lov at bestemme.
Jeg følger bare musikken. Og kommer den ikke så er det dét.
Jeg vil allerede have fået mere, end jeg fortjener.
Jeg vil bare være sammen med min datter og kone så længe, jeg kan.
- Hvad er ordet? - Hvad?
Hvad er det ord, der kan ændre min mening?
Det er jul.
- Det er to, Ethan. - Hej, mor.
Jeg er glad for, du kom.
Lad os gå ind. Far laver varm kakao.
Kom.
Er far en hård negl?
Han har gjort visse ting.
- Tror du, far bliver? - Så længe han kan, skat.
Han elsker dig rigtig højt.
Glædelig jul, min elskede.
www.HoundDawgs.org